S každým východom slnka prichádza nový deň. Nový začiatok.
Nádej, že dnešok bude lepší ako včerajšok.
To ale neplatí pre mňa. Volám sa Íp.
A toto je moja rodina, Krúdovci.
Ak vám to pri pohľade na kože a ustupujúce čelá nedošlo, sme jaskynní ľudia.
Väčšinu času trávime v našej jaskyni, potme.
Noc čo noc, deň čo deň.
Všade dobre, doma najlepšie.
Keď sme vyšli von, snažili sme sa nájsť potravu v drsnom svete plnom nástrah.
A ja som sa snažila prežiť svoju rodinu.
Široko-ďaleko sme zostali jediní. Kedysi sme mali aj susedov.
Gortovcov rozpučil mamut.
Horkovcov zožral púštny had.
Erfovcov doštípali komáre.
Throgsovci podľahli prechladnutiu.
A nakoniec Krúdovci, to sme my.
Krúdovci prežili vďaka môjmu otcovi.
Bol silný a držal sa pravidiel.
Pravidiel zvečnených na stenách jaskyne.
Všetko nové je zlé. Zvedavosť je zlá.
Nočné vychádzanie von je zlé. Akákoľvek zábava je zlá.
Vitajte v mojom svete.
Ale toto je príbeh o tom, ako sa to všetko v okamihu zmenilo.
Pretože sme netušili, že svet, aký sme poznali,
mal čoskoro zaniknúť.
Na stenách našej jaskyne neboli žiadne pravidlá, ktoré by nás na to pripravili.
Máš predsa počkať na môj signál. Íp?
Bu.
Nie! Nie!
Trčíme v tej jaskyni už celú večnosť.
Tri dni nie sú celá večnosť.
S touto rodinou áno.
Íp, zišla by si dole? Zdá sa mi, že preháňaš.
Nie, Sandy, vráť sa.
Nezabúdaj na signál. Poslušné dievčatká čakajú na signál. Ugga.
Zoberiem Sandy, vrátim sa dnu a potom nám môžeš dať signál.
Nie, veď ste už aj tak von.
Ja čakám na signál, oci.
Už je to jedno, Thunk, poď von.
Ak mi nedáš signál, ako zistím, že si môj otec?
Signál nedávam, aby si vedel, že som to ja.
Ale aby si vedel, že ma nezožralo žiadne zviera.
Prečo je potom signálom zvierací zvuk? Nie je to trochu mätúce?
Neviem, radšej počkám na ten signál.
Mami, odchádzame.
Mami?
Stále žijem.
Uvidíme do večera.
A ty si stále tučný.
Nástup na raňajky!
Chcem vidieť poriadnu akciu jaskynných ľudí. Budeme rýchli.
Budeme hluční. Spravíme to spolu ako rodina.
A nikdy sa neprestaňte báť!
Hurá, raňajky.
Kto je na rade?
Tak si hodíme. Vyberajte, kým je vo vzduchu.
Hlava!
Zadok. Thunk, ideš. Všetci na svoje pozície.
Dobre, Thunk...
Choď.
Pohni si, Thunk.
To je ono. Odnes ho do jaskyne.
Vypusti dieťa!
Chyť ho, Sandy! Choď!
Chyť ich, mami!
Stará dáma zneškodnená! Íp, pomsti ma!
Vďaka.
Íp!
Hádžem!
Oci, môžeme už začať jesť?
Vydrž, kým sa vrátime domov.
Íp, dupni na brzdu.
Íp!
- Kto je hladný? - Hurá! To bolo dobré, oci.
Tu máš, Thunk. Napi sa.
- Prepáč, oci. - Dnes to vyzerá na rýchle občerstvenie.
To nič. Jedol som minulý týždeň.
Výstraha dvoch prstov!
Poďme, Krúdovci. Rýchlo, rýchlo.
Poďme, poďme. S nocou prichádza smrť. To všetci vieme.
Dnes je spln. Treba sa okúpať.
- Zachráň sa, kto môžeš! - Aj ty, mami.
Nechcem prísť o svoju ochrannú vrstvu.
Mami, máš mravce.
Vidíš? Sandy neprotestuje.
Ešte stále je vonku?
Grug, dobre vieš, že neznáša jaskyňu.
Vráť sa aj zajtra, prosím ťa.
Ako to, že nemá rada jaskyňu? Veď je taká útulná.
Je trochu tmavá, Grug.
Až taká tmavá nie je.
Íp!
Íp?
Poď už, musím zatvoriť vchod.
Íp!
Dobre, dobre.
Poď už.
Íp! Zlez dole!
- To bolo tesné. - Dávala som pozor. Zvládla som to.
- Čo si tam hore robila, Íp? - Ja neviem.
- Čo si hľadala? - Nič.
- Tak prečo si tam liezla? - Ja neviem.
Prečo to nevieš?
Prestaň už stále niečo hľadať.
Strach nás udržuje nažive, Íp. Nikdy sa neprestaň báť.
Aký to má význam?
Čo si vravela?
Prečo sme tu? Prečo to všetko robíme?
Nikto netvrdí, že prežitie je zábava.
Nič nie je zábava.
- Zliezla by si dole? - Grug.
- Íp. - Grug.
- Áno. - Nechaj ju!
- Áno, viem. Len sa snažím... - Nechaj ju.
Ja len nechápem, načo potrebuje vlastný výbežok.
- Chcem to s ňou prebrať. - Prechádza určitým obdobím
a potrebuje vlastný priestor.
Akým obdobím? Ako dlho to bude trvať?
To vážne? Veď už teraz ma nepočúva. Hej!
Vidíš? Počúva.
Ak chce prežiť, musí sa držať pravidiel.
Nepovieš nám príbeh? Íp ich miluje.
To je dobrý nápad. Čo keby som vám porozprával príbeh?
Áno, porozprávaj.
Dobre. Môžem si to požičať? Ďakujem.
Íp, kedysi to bol tvoj miláčik.
Už roky som sa s ním nehrala.
Dnes si vypočujeme príbeh o medvedici Krispy.
Pred mnohými rokmi bola táto medvedica nažive.
Žila, pretože poslúchala svojho otca,
a žila svoj bežný život v tme a veľkom strachu.
Takže bola šťastná.
Ale Krispy mala jednu veľkú chybu.
Bola strašne, ale strašne... Zvedavá.
- Grug. - Áno. Áno.
Jedného dňa, keď bola na strome,
chcela zo zvedavosti vyliezť až celkom hore.
A keď už bola na samom vrcholci,
uvidela niečo nové a zomrela!
- To je všetko? - Áno!
Na jej tvári sú stále viditeľné tie posledné chvíle hrôzy.
Každý deň rovnaký koniec.
Chápem, oci. Nikdy neurobím nič nové alebo iné.
Výborne, Thunk.
Teraz si všetci naostrite zuby a uložme sa na kôpku.
Vzduch.
Ty rozprávaš.
Som človek ako ty.
Teda skoro ako ty.
Dobre, dobre.
Hej, hej, hej!
Mohla by si prestať...
To šteklí.
Hej, hej, hej!
Ticho!
Nemám dovolené vychádzať von.
Íp je preč.
Čože? Grug!
Zostaň v jaskyni.
Páni, ty máš ale silu.
Hej! Nie! Patrí mne.
- Prosím! Počkaj. - Nie!
- Odchádza! Napravím to! - Ja som ho chytila!
Prosím! Prosím ťa.
Neznášam tmu.
Poď, poď, poď.
Robí, čo mu prikážeš?
Áno, niečo také.
Sinko?
Nie, nie, nie. Oheň.
Ahoj, oheň.
On nie je živý.
Ale veď si povedal, že odchádzal.
Prepáč.
Pochádza odtiaľ, odkiaľ aj ty?
Nie. Nie, ja som ho zapálil.
- Tak ho zapáľ aj pre mňa. - Dobre.
Zapáľ!
On nevychádza zo mňa.
Zapáľ! Zapáľ ho!
Robíš to nejako často.
Si mŕtvy?
Ak si mŕtvy, môžem si vziať tvoj oheň?
Pozor!
Hej, tie sú ale studené!
Myslíš? Aktivovať odpočúvacie mušle.
Súhlasím.
Tigrica, musíme ihneď odísť.
Veď ťa ani nepoznám.
Volám sa Ľudo.
Ľudo?
A toto je Pažo. Kuchár, zabávač, navigátor.
A tiež mi drží gate.
Čo sú to "držígate"?
Ako sa voláš?
Íp.
Niečo ti poviem, Íp. Tento svet sa končí.
Čože?
Ja tomu hovorím "Koniec".
Ako vieš?
Videl som to. Stane sa to takto.
Najskôr sa zatrasie zem. Potom sa rozostúpi a všetko sa prepadne.
Oheň. Láva.
Nechcem veľmi preháňať, ale...
Ver mi, zem, na ktorej stojíme, zanikne.
Musíme sa dostať vyššie. Viem o jednej hore, tadiaľto.
To je naša jediná šanca.
Poď so mnou.
Nemôžem.
Dobre.
Tu máš.
Ak prežiješ, zavolaj.
Ďakujem.
Haló?
Hej!
Oci!
Si zranená? Čo ťa odvlieklo?
Nič. Odišla som sama.
Čože si?
Oci, vysvetlím ti to.
Nikdy ma nepustíš k slovu.
Máš domáce väzenie.
Hej!
Íp!
Mami.
Grug! Čo sa stalo?
Teraz som taký vytočený, že s ňou nedokážem hovoriť.
Íp?
Toto mi neuveríte. Našla som niečo nové.
Nové!
Nové znamená veľký problém!
Počkajte, počkajte!
Íp, zostaň uprostred rodinného kruhu záchrany.
- Vôbec to nebolo zlé. - "Nové" je vždy zlé.
Nie. Bol milý.
Čože? Ako prosím? On?
Myslela som, že je to prasa, ale nakoniec sa z neho vykľul chlapec.
Zvláštne.
Zvyčajne to býva naopak.
Íp si našla frajera. Íp si našla frajera...
Bol to chlapec.
Pozrite, zavolám ho.
Čo to do vás vošlo?
Bola nebezpečná.
Bola nádherná!
Chcete vidieť niečo nebezpečné? Aha!
Môj ňufák!
To by stačilo!
Vrátime sa do jaskyne,
a ty tam zostaneš, kým nebudeš staršia ako...
Ona!
Čo?
Nemôžeš ma tam držať naveky!
Povedal, že sa to stane.
Bežte do jaskyne!
Rýchlo!
Pozor!
Stojte!
Ste celí?
Áno.
Grug, jaskyňa...
Je zničená.
Nie.
Toto musíte fakt vidieť.
Mali by sme tam ísť!
Nie. Nikto nikam nepôjde.
Čo ti ten chlapec ešte povedal?
Grug?
Bežte! Bežte!
Rýchlo!
Jeden, dva, tri, štyri, päť...
Šesť.
Kde to sme?
To neviem s istotou povedať.
Dole.
Na nižšej úrovni.
Jedno viem ale iste, späť sa rovnakou cestou nedostaneme.
Sandy? Čo sa deje?
Nie, nie, nie. Počkaj. Vráť sa, Sandy!
Nemôžeme zostať bez útočiska.
Potrebujeme jaskyňu.
Stúpajte len tam, kde ja.
Dobre. Buďte ticho.
Dúfam, že veľké zvieratá o nás zatiaľ nevedia.
Stojte.
Poďte.
Stojte.
Poďte.
Stojte!
Stojte.
Poďte.
Stojte.
Takže, oci...
Len tak pre informáciu, hľadáme presnú kópiu našej jaskyne?
Keby bolo po mojom... Len tak uvažujem...
Ak by som mal jaskyňu vybrať ja,
vybral by som niečo menšie.
Stojte.
Oci?
Nechaj to na mňa.
Dobre, oci, len im daj! Daj im!
To je ono...
Páni, tí sú ale...
To sa mi fakt páči.
Oci, ide ti to.
Len im prestaň nabiehať na päste.
Grug, keď s tým skončíš, mali by sme vyraziť.
Presne tak. Mňa len tak ľahko nedostanete!
Lezte! Lezte! Lezte!
Jaskyňa!
Bežte! Bežte!
Rýchlo! Pohnite si. Hýbte sa.
Pozrite! Jaskyňa s jazykom. Super!
Dobre.
Takže jeden, dva, tri, štyri, päť, šesť.
A sedem...
Ak berieme do úvahy aj Micu, krvilačnú šelmu.
Bojí sa tmy.
Počkať, aj my sa jej bojíme.
Kruh záchrany!
Íp!
- Jaskyniaci! - "Jaskyniaci"?
Jaskynní ľudia! Ustúp! Sú ako zvery.
- Vidíš tie kostnaté, ustupujúce čelá? - Hej.
Obrovské, primitívne zuby?
Hej.
Nadmerné ochlpenie.
Tamten má aj chvost.
Hej.
Dobre, zavri oči. Budem ich musieť zlikvidovať.
Nie! To nepomôže. Je to moja rodina.
Čo?
Drží v rukách slnko!
Nie, nie. To je "oheň".
Odkiaľ sa vzal?
On ho zapálil.
Tak ho zapáľ aj pre mňa!
On nevychádza z neho.
Zapáľ. Zapáľ ho!
Ste veľmi podobný vašej dcére.
Skvelé, teraz je polámaný.
Je to malé slniečko.
Hej, držte sa od neho. Nevieme, čo vlastne chce.
Všetci sa tu posadíme a počkáme, kým znovu nevyjde slnko.
Zajtra si nájdeme novú jaskyňu
a budeme sa tváriť, že dnešok sa vôbec nestal.
No nie je to zábava, Íp?
Íp, nechytaj ho.
Bohvie, kde všade sa povaľoval.
Oci, Sandy ubližuje ohňu.
Sandy, nie. Oheň nie je na hranie.
Aký chutný drobček.
Hej, drž sa od neho.
Nie, nie, nie, počkať!
Páčim sa mu.
Hej! On ma hryzie!
Thunk! Skús sa mu skryť v dlhej, suchej tráve!
Nie, dosť. Prosím, mám len deväť rokov.
Oni ma hryzú!
Ďalšie ohnivé bábätká.
Ahoj.
Tvoj otec sa ma snaží zabiť.
Hej. Ale ja mu to nedovolím.
Vydrž, synak. Vráť sa!
Nie, prestaň! Pusti ma!
Zmizni! Zmizni! Zmizni!
Napapajte sa, bábätká!
Nie, nedotýkaj sa ma!
Zdochni!
Vyhrala som!
Keď ich spoznáš, nebudú sa ti zdať takí hrozní.
Kto vlastne ste?
Prepáč.
Sme Krúdovci!
A ty si?
Ľudo.
Ahoj, Ľudo.
Páni!
To sú nejaké čary.
A voňajú ako jedlo.
Nie, nejedzte to, je to nové.
Stále nažive!
No tak, len sa najedz.
Hej, kde je Ľudo?
Nie!
Chystáš sa niekam?
K hore? Vyššie? Koniec sveta, pamätáš?
Ten už bol. Zničil nám jaskyňu.
Nie, to bol len začiatok konca.
Koniec konca ešte len príde.
Íp. Pusti to.
Nemôžeme ho nechať odísť!
Čo ak do západu slnka nenájdeme jaskyňu?
Čo ak nám to bude pár dní trvať?
Čo ak sa vrátia tí vtáci?
Potrebujeme jeho oheň, hlupák!
Fajn, zostaneš s nami, kým si nenájdeme jaskyňu.
Čože? To teda nie. Nemienim tu s vami trčať!
Zostaňte, ak chcete, ale mňa pustite.
Ja mám sen,
poslanie, dôvod prežiť!
Už nie.
Mám nápad.
Poďme k tamtej hore.
Je príliš ďaleko.
Otec si zaumienil, že nájde jaskyňu.
Tam sú jaskyne.
Ty si tam už bol?
Je to hora.
Hory sú bezpečné. V horách sú jaskyne.
A voda. A palice.
Mami? Počula si to? Zoženiem si vlastnú palicu!
Áno. Palice a jaskyne. Jaskyne a palice.
Celé kopy palíc. Poďme.
Ticho!
Tá vec je divná.
Nie, nie, nie. Len pokoj, Sandy.
To je Pažo.
Rozhodol som sa.
Pôjdeme smerom k tamtej hore.
Nepýtajte sa ma, prečo. Je to len taký pocit.
Cítim, že je to správne.
Ja neviem, Grug. Tak ďaleko sme ešte nikdy neboli.
Myslím, že moje nohy to nezvládnu.
Nikdy sa nedožijem cieľa cesty.
Poďme tam.
No tak, len si to predstavte.
Celá rodina na spoločnom, dlhom a pomalom výlete po krajine?
Strávime spolu celé dni a noci.
Budeme si rozprávať príbehy a smiať sa.
Ešte viac nás to stmelí.
Daj ju preč!
Ak si na ňu netrúfaš, tak jej nehľaď priamo do očí.
Mohla by si držať tie ručiská na svojej strane cesty?
No nie je to zábava? Je to náš prvý spoločný výlet.
Prestaň sa sácať, lebo ti vytrhnem jazyk!
Chcete, aby sme sa vrátili? Chcete?
Pretože ja to môžem veľmi rýchlo zariadiť!
Oci, treba mi cikať!
- No tak, ešte chvíľu vydržíš. - Nevydržím.
Sandy, vypľuj to.
- Dotýkam sa... - Starká.
Oci, stále mi treba!
Fajn, zájdi za tamtie chumáče a pohni si.
- Niečo ma uštiplo! - Neprekvapuje ma to.
Oci, môžem ho teraz niesť ja?
Nie.
- Už môžem? - Nie.
- Už? - Nie.
Už?
Môžeme takto pokračovať až do večera.
Nie, nie, nie a opäť nie.
Odmietam zomrieť s prázdnym žalúdkom.
Grug, už sme dosť unavení!
Najeme sa, keď tam dorazíme.
Trvá to už príliš dlho!
Musím si do niečoho zahryznúť.
Nerobte to. Poreže vás.
To nie je jedlo, je to môj domáci miláčik.
Čo je domáci miláčik?
Zviera, ktoré sa neje.
Tak tým hovoríme "deti".
Nikto by nemal vlastniť domáceho miláčika. Je to zvláštne a divné.
- Jedlo! - Nie, prosím vás!
Nie to. Tamto!
Jedlo nám zlepší náladu.
Chcem vidieť výraz lovca.
Ty nie, máš domáce väzenie.
No tak, Thunk.
Bolia ma nohy.
- Si akási nervózna. - Nie som.
Rozhnevané dievča by chcelo byť na ich mieste.
Nebol som pripravený.
Vydrž, Thunk, už idem!
Prečo ma naháňaš?
Čo to robia?
Lovia.
Odožeň ho! Nepribližuj sa ku mne.
Nie, vážne, čo to robia?
Veď máš milión iných vajec. Znes si ďalšie.
Teraz sa v tom ešte vyžívaš.
Kto má chuť na škorpióna?
Čo sa stalo s vajcom a s vtákom?
Ušli nám.
Ale keď ten vták na mňa stúpil a priklincoval ma k zemi,
zakvačil sa do mňa škorpión,
no a v konečnom dôsledku si na ňom pochutnávame.
Takže obojstranná spokojnosť.
Nie je ho dosť. Nie je ho dosť! Potrebujem viac.
Pozrimeže, nechystá sa ma zjesť, však?
Si príliš chudý.
Ak by sa chystala niekoho zjesť, bol by to...
Mami!
Zahryzla sa do mňa!
Zožeňte palicu! Zožeňte palicu!
Drž sa odo mňa!
Ty šibnutá, stará príšera!
Rýchlo! Strč jej tú palicu do úst!
Zastav ju. Použi kameň.
Ugga, udrela by si ju po nohách?
Prečo sa kotúľaš preč?
Ja sa chcem len najesť.
Na večeru si dáš chrobáky. Veľa chrobákov!
Prosím.
Dovolím ti loviť so mnou.
Naozaj?
Nečakajte na mňa. Už ma dostali.
Porozprávajte môj príbeh iným.
Dobre.
Ako sa to volá?
Pasca.
A na čo slúži?
Nuž...
Ako dlho už žiješ sám?
Takže, čo budeme robiť my?
Si dobrá herečka?
Si naozaj dobrá.
Nie. Prepáč.
Dobre.
- Hej, to je tvoje. - Prepáč.
Druhá ruka...
- To je moja ruka. - Dobre, presúvam sa.
Idem popod.
Nestúpil do tej tvojej pasce.
Hej, všimol som si!
Kde je Íp?
Je úžasná.
Íp!
Oci, nie!
Hotový gejzír chutí.
Zdá sa, že nám nezostanú žiadne zvyšky.
Čo sú "zvyšky"?
Keď máš príliš mnoho jedla, zostanú ti zvyšky.
Tak veľa jedla sme ešte nikdy nemali.
Grug, čo keby si nám povedal príbeh?
To je dobrý nápad. Čo poviete na príbeh?
Áno, povedz nám príbeh!
Kde bolo, tam bolo, žila raz jedna malá tigrica,
ktorá bývala so svojou rodinou v jaskyni.
Mali mnoho pravidiel,
ale to hlavné a najdôležitejšie z nich bolo, nikdy neopúšťať jaskyňu v noci.
Dvere do jaskyne boli také ťažké, že sa naň ani veľmi nedalo zabudnúť.
Nedá sa naň zabudnúť!
Ja viem.
Ale keď všetci zaspali,
ona aj tak vyšla von.
- Nie! - Áno!
Čoskoro nato bola ich jaskyňa zničená,
tak sa všetci museli vydať na dlhú a nepríjemnú cestu
spolu s čudákom, na ktorého natrafili
a zomreli!
Koniec.
Prekvapivé. To bol nečakaný koniec.
Moje príbehy sa takto nikdy nekončia.
Áno! Dva príbehy za jeden večer!
Dobre, ale nebude taký dobrý ako Grugov.
Kde bolo, tam bolo, žila raz nádherná tigrica.
Bývala v jaskyni aj s celou svojou rodinou.
Jej rodičia jej povedali: "Môžeš ísť kamkoľvek chceš,
"ale nikdy sa nepribližuj k útesu, lebo by si z neho mohla spadnúť."
A zomrieť. Dobrý príbeh.
Ale keď sa nikto nepozeral,
priblížila sa k útesu...
Čím bližšie bola k okraju,
tým zreteľnejšie počula, tým viac videla,
tým viac cítila.
Nakoniec
stála na úplnom okraji.
Uvidela svetlo.
Nahla sa, aby sa ho mohla dotknúť,
ale pošmykla sa.
A spadla.
A letela.
Kam letela?
K Zajtrajšku.
Zajtrajšku?
Na miesto, kde je na oblohe viac sÍnc, ako dokážete porátať.
Piné svetla.
Miesto, ktoré sa nepodobá dnešku, ani včerajšku.
Miesto, kde je všetko lepšie.
Zajtrajšok nie je miesto.
Nedá sa vidieť!
Áno, je.
Ja som ho videl.
Práve tam mám namierené.
Teraz si zatvoríme oči a vyspíme sa.
A keď sa zobudíme,
nájdeme miesto, kde bude všetko, čo potrebujeme.
Zajtrajšok?
Jaskyňu.
To bolo tesné. Takmer nás to dostalo.
Dával som pozor. Nič nám nehrozilo.
Musíme ísť rýchlejšie.
Poznáte aj inú rýchlosť ako "z nohy na nohu"?
Teraz by ma potešilo aj šuchtanie.
Hej, máš čas?
Ako to, že tá tigrica letela?
Poviem ti to, až keď ma dostaneš z kmeňa.
Inak nepoviem ani slovo.
Nechaj to na mňa.
Hej, Thunk,
máš na tvári pavúka.
Ups.
Ušiel!
Nestúpajte na tie divné, špicaté skaly.
Myslíš na tieto?
Nestúpajte na tie skaly!
Uhnite, padavky.
Haló? Nikto ma nepočúva! Nikto ma tu nepočúva.
Nedá sa po nich kráčať!
Okamžite sa vráť!
Tam odchádza naša šanca na prežitie.
A náš kmeň!
Dobre.
Skákanie nepomáha. Iba trochu,
ale nebolí to menej.
Čo keby...
Nechoďte po rukách. Vôbec to nepomáha.
Tak poď.
Môžem vám pomôcť,
ale niektoré veci budeme musieť zmeniť.
Noseniu v kmeni je koniec.
Pustite ho.
Teraz ho odkopnite.
Ďalej.
To vážne?
Dobre, chytrák,
a teraz čo?
Dobrá rybka, dobrá rybka.
Dobre, už sa môžeš pozrieť.
Sú skvelé! Kde mám nohy?
Stále sú tam!
Dobre.
Si fakt ťažká.
Naozaj?
Ďakujem!
Hej. Počkať!
Dobre.
Je hore. Sme celí. Nič mi nie je.
Tie topánky sú skvelé! Kam chodíš na všetky tie nápady?
Volám to "mozog".
Som si takmer istý, že nápady sa rodia tam.
Oci, ja nemám mozog.
Doteraz sme si vždy poradili aj bez mozgov.
Jaskynní ľudia ich nepotrebujú. Stačia nám päste.
To je ono! Nápady sú pre padavky.
Najvyšší čas vyraziť k tej hore!
Páni! Tie sú skvelé!
Dobrá rybka, nezjedz mi nohy.
Tak ako to, že tá tigrica letela?
Vyskočila na slnko
a odviezla sa na ňom k zajtrajšku.
Nie, nie, nie.
Ahoj, oci!
Maj sa, oci!
Už ste videli dážď, či nie?
My veľmi von nevychádzame.
Íp, vyzerá to nebezpečne.
Oci, to hovoríš o všetkom.
Opatrne.
Vážne? Dobre.
Nie, nie, nie. To nie je dobré!
A medveď hovorí: "Tvoja jaskyňa? Ja si tu odkladám kosti už od minulého týždňa."
Minulého týždňa!
To je zábavný príbeh!
To nie je príbeh. To je vtip.
Čo je to "vtip"?
Niečo vymyslené tak, aby vás to rozosmialo.
- Jeden pre teba. - Vďaka.
Jeden pre teba a tento je pre vás.
Dobre.
Dobre, to by stačilo!
Nerozumiem, načo potrebujú deti vlastné mušle.
V prípade problémov sa môžeme navzájom privolať.
Počkať, ty chceš, aby sme sa rozdelili?
Tak vyskúšame viac ciest naraz. Je to najrýchlejší spôsob.
Krúdovci držia spolu. Tvoj spôsob nie je bezpečný.
Oni to zvládnu.
Zvládneme to, oci.
Nie, nie, nie.
Mojou úlohou je chrániť vás.
Stále tu velím ja a žiadne rozdeľovanie nedovolím.
Okrem vás dvoch.
To je moje posledné slovo.
Haló?
Ste všetci v poriadku?
Nič nám nie je, Grug.
Oci? Trochu sa bojím.
Povedz mi, čo mám robiť. Čo mám robiť? Čo mám teraz robiť?
Zostaň, kde si. Nájdem ťa.
Nie, to by trvalo.
Všetci kráčajme dopredu, spolu východ nájdeme.
Oci?
Áno.
Dobre.
Nezabudni, nikdy sa neprestaň báť.
Zvládneš to!
Zvládnem to, zvládnem to.
Je mi na odpadnutie.
Sandy. Sandy!
Podaj mi ďalší.
Tieto si stratil.
Poď so mnou.
Dobrý chlapec! Chytaj!
Juhú!
Starká?
Mami?
Páni.
Grug?
Idem preňho.
Dobrý havko! Kto je dobrý havko?
Ty! Áno, ty! Pozrime sa!
Potrebuješ meno. Chceš meno?
Budem ťa volať Douglas.
Vieš nejaké kúsky? Gúľaj sa.
No tak, Douglas, gúľaj sa.
Výborne, Douglas!
Kedysi som bola zaľúbená.
On bol lovec, ja zberačka.
Bol z toho škandál.
Navzájom sme sa křmili bobuľami, tancovali sme.
Potom ho môj otec ovalil kameňom a vymenil ma vášmu starému otcovi.
Krúdovci!
Zlezte dole.
Grug, nič im nehrozí. Je s nimi Ľudo.
Je s nimi Ľudo. Aha.
Ďakujem.
Ďakujem ti za novinky o Ľudovi.
Fajn, tak ja idem hore
a ty sa k nám môžeš pridať, keď ťa prejde táto blbá nálada!
Čo si tak ľahnúť na kopu?
Chce si niekto vypočuť príbeh?
Má niekto záujem?
A potom Torg povedal: "Či to poznám? Sám som to nakreslil."
Vôbec tomu nerozumiem.
Viem, že bolo ťažké vziať nás so sebou,
ale oni si to nesmierne užívajú.
Ďakujem ti za to.
Niečo vám ukážem.
Na nebi viac sÍnc, než dokážete zrátať.
Odpočíva tam každé slnko, ktoré prejde po našej oblohe.
Zajtrajšok.
Tam budeme v bezpečí.
Ja idem s Ľudom.
Nie. Nie moje dievčatko.
Poďte s nami.
Nemôžem ísť bez Gruga.
To nie je môj prípad, ja sa k vám pridám.
Naozaj, mami? Teraz?
Grug vôbec netuší, ako nás ochrániť.
V podstate mu nikdy nič nenapadne!
Nie, to nie je pravda. A čo vtedy, keď...
Priznaj si to.
Keby on niekedy dostal nejaký nápad,
asi by som dostala infarkt a umrela!
Grug?
- Oci! - Oci!
Je to kus chlapa. Ako sa mohol len tak vypariť?
Hej, počkajte! Spýtajme sa tamtej škaredej pani, či ho nevidela.
Toho som nevidel.
Čo to robíš?
Hej.
Celú noc som nezažmúril oči, pretože som mal plnú hlavu nápadov.
To je had?
Opasok, nový a vylepšený.
Dokonca sa aj sám sťahuje!
Čo to máš na hlave?
Nazvala by som to zúfalstvo.
Volám to "frak". Rýmuje sa to s "Grug".
A toto tu volám "fáro".
Rýmuje sa to s "Grug".
To sa nerýmuje...
Dostane nás do cieľa rýchlejšie ako topánky.
Áno! Skúste so mnou udržať krok!
Aj ja by som bral také fáro.
Kreslenie je prežitok.
Tomuto hovorím "momentka".
Zopakujme to. Asi som žmurkol.
Volám ich "okuliare".
Sinko mi už nedráždi oči.
Kam na tie skvelé nápady chodíš?
Keďže nemám mozog,
rodia sa mi hlboko v žalúdku
a potom vychádzajú hore do mojej mysle.
Grug, musíme si pohnúť.
Vidíš, mám nápady. Premýšľam.
Napríklad toto. Volám to "karavan".
No nie je to skvelé?
A tomuto hovorím "zdvíhadlo".
Mami?
Viem, je to zlé.
Ešte mi ho začne byť ľúto.
Nie, nezačne.
O čo ti ide, Grug?
Vieš, myslel som, že ak budem vynaliezavý
ako Ľudo,
Íp by ma možno začala počúvať.
A možno by nechcela odísť s Ľudom.
Grug.
To je jediný dôvod?
Tiež som si myslel, že by to zabilo tvoju matku.
Takže obojstranná spokojnosť.
Sme tu!
Páni.
Jaskyňa!
Všetci bežte dnu.
Rýchlo, poďme.
Poďme. Rýchlo!
Nie!
Už žiadne jaskyne, Grug.
Čože?
S Ľudom vyskočíme na slnko, ktoré nás odvezie k zajtrajšku!
Počkať, všetci ste sa rozhodli ísť s ním?
Thunk?
Prepáč, oci.
Musíš sa o nás prestať strachovať.
Mojou úlohou je strachovať sa a držať sa pravidiel!
Pravidlá sú nám tu nanič!
Udržali nás pri živote!
To nebol život! Bolo to len vyhýbanie sa smrti.
To je rozdiel.
Ugga, všetci, musíte ma vypočuť.
Keby sme ťa počúvali, už by bolo po nás!
Teraz musíme nasledovať Ľuda.
Ľudo.
Ľudo? Utekaj.
Je to úplne zbytočné!
Len strácame čas. Všetko sa rúca.
Správate sa iracionálne a kontraproduktívne!
Kvetnaté slová ma rozčuľujú!
Len pokračuj.
Protiopatrenia!
Pamätáte si dnešné ráno? Zmenili ste sa.
Stal sa z vás moderný muž plný nápadov.
Ja som jaskynný človek!
Nie, nie, nie, počkajte!
Nie!
Ako sa volá táto vec, ktorá ťa chráni od mojich úderov?
Decht.
Nie. Musím sa k nim vrátiť.
Prestaňte bojovať.
Nie!
Grug, dosť!
Nikto sa odtiaľto nedostane.
Verte mi...
Viem to.
Tvoja...
Rodina, hej.
Prepáč.
Bol som malý, keď sa to stalo.
To posledné, čo mi rodičia povedali, bolo:
"Neukrývaj sa.
"Ži.
"Choď za slnkom.
"Tak sa dostaneš k Zajtrajšku."
Šiel si za svetlom.
Moja dcéra je ako ty.
Nie.
Je ako vy.
Ľúbi vás, ale nikdy to nepovie nahlas.
Rovnako, ako na to zabúdate vy.
Asi som bol príliš zamestnaný udržovaním ich pri živote.
To nič. Všetci otcovia sú rovnakí.
Správne.
Ale odtiaľto veľa nezmôžeme.
Potrebujeme jeden z tvojich nápadov.
No tak, ty to zvládneš.
Pažo! Aktivuj núdzový generátor nápadov!
Mám to.
Teda.
Áno, viem, ale snažil sa najlepšie, ako vedel.
Poďme na to.
Tam je.
Pažo, daj do toho romantiku, drámu, úprimnosť.
Sprav na mňa dojem.
Dobre, zbadal nás.
Teraz sme na rade my. Dajte do toho všetko!
Nepribližuje sa.
Naša bábka asi nevyzerá dostatočne vystrašená.
Vystrašená? Tak ja ti to ukážem.
Podaj mi tie palice!
Vydržte!
Áno! Zvládol si to.
- Grug! - Oci!
Hej! Zvládli sme to!
Áno.
Zvládli.
Grug, je to na vás.
Zaveď nás k Zajtrajšku.
Rýchlo!
Poďme! Dokážeme to!
Mal si pravdu.
Tam je to! Sinko!
Dokážeme to! Odvezieme sa na ňom k Zajtrajšku!
Bežte!
Nerozumiem tomu.
Sinko predsa bolo presne tu. Bolo tu.
Musíme sa vrátiť do jaskyne.
Rýchlo, rýchlo, rýchlo.
Držte sa spolu. Hýbme sa. Poďme, poďme.
Chyťte sa ma za ruku.
Thunk, poďme. Poď, poď. Držme sa spolu.
Grug. Čo sa deje?
Grug, ak tu zostaneme, zahynieme!
Grug, počúvaj ma.
Musíme sa vrátiť do tej jaskyne.
Dosť bolo tmy.
Dosť bolo ukrývania sa.
Už žiadne jaskyne.
Aký to má význam?
Nasledovať svetlo.
Nemôžem sa zmeniť.
Nemám nápady.
Ale mám svoju silu.
A práve ona je teraz to,
čo najviac potrebujete.
Nie, nevieme, čo je na druhej strane. Možno nič!
Je to príliš nebezpečné!
Je to naša šanca.
Ja sa jej chopím.
Mal som chuť ťa zahodiť, odkedy som ťa spoznal.
To je vtip, že?
Čo znamená "vtip"?
Dokázal to!
Dokázal to.
Dobre, Thunk. Si na rade.
Ty sa k nám nepridáš, však?
Ak to zvládneš ty, tak aj ja.
Nie!
Rozhodol si sa správne.
Tata!
Starká...
Žiadne kecy, len ma hoď.
Počkaj.
Dnes si ma prekvapil,
hlupáčik.
Stále žijem!
Najvyšší časť ísť.
Nie.
Ešte ti toho musím veľa povedať.
Musím všetko napraviť, a nemám na to čas.
Ja to napravím.
Toto pomáha.
Ako sa to volá?
Myslel som, že by som to nazval "objatie".
Pretože to vyjadruje moje dojatie.
Ale môžeš to zmeniť, ak chceš.
Nie. Páči sa mi "objatie".
Ľúbim ťa.
Aj...
Oci...
Bojím sa.
Nikdy sa neboj.
Tam!
Vidím ho!
Hej!
Hej, dokázal som to!
Preč! Nepribližuj sa!
Nepribližuj sa!
Hrozí im nebezpečenstvo.
Vydržte, už idem!
Ako sa dostanem na druhú stranu?
Musím rozmýšľať. Čo by urobil Ľudo?
Čo by urobil Ľudo, čo by urobil Ľudo?
Čo by som urobil ja?
Podrž to.
Dostal som
nápad!
Bež!
Áno!
Douglas?
Hej, ja ho poznám.
Držte sa!
Nie sme tu v bezpečí.
Poviem jej to.
Nestihla som mu to povedať.
Íp, ak by tu bol tvoj otec, povedal by ti...
Uhnite z cesty!
Páni, znela si presne ako on.
Uhnite z cesty!
Tata!
On to dokázal!
Vezie sa na slnku.
Bohvieako mu to nejde.
Uhnite z cesty!
- Oci! - Grug!
Čo vám hrozí? Kto fúkal do mušle?
Aj ja ťa ľúbim!
Jeden, dva, tri, štyri...
Päť...
Šesť...
A sedem.
A pol.
A osem.
Deväť.
Douglas! Oci, ty si ho zachránil!
Každý chlapec potrebuje svojho miláčika.
Zdá sa, že mne viac vyhovujú mačky.
Nie.
Toto musíte fakt vidieť.
Mali by sme tam ísť.
Áno! Nechajte ma prejsť!
Počkať!
Toto somja. Volám sa Íp.
A totoje moja rodina, Krúdovci.
Ak vám to pri pohľade na opálené tváre a domácich miláčikov nedošlo,
už viac nie smejaskynní ľudia.
Zopakujme to. Asi som žmurkol.
Náš svetje stále drsný a plný nástrah,
ale my, Krúdovci, už vieme, že prežijeme.
Pretože sme zmenili pravidlá,
ktoré nás nútili ukrývaťsa v tme.
A tiež vďaka môjmu otcovi, ktorý nás naučil, že ktokoľvek sa dokáže zmeniť.
Vypustite dieťa!
Aspoň trochu.
Takže odteraz zostaneme tu,
kde môžeme nasledovaťsvetlo.
KONIEC
Preklad: Lucia Letašiová, DDS